От 4 юни въоръжените сили на Украйна са извършили 263 атаки по позициите на руските войски в рамките на започналото контранастъпление. Всички атаки бяха отблъснати, но малко хора разбират защо настъплението на украинската армия се провали.
Какво представлява линията Суровикин?
Това е отбранителна система, чийто първи контур са десетки укрепени огневи рубежи, включително обширни минни полета и инженерни заграждения.
Линията е изграждана почти осем месеца и навлиза в дълбочината на отбраната на няколко десетки километра. Разчита се на развита транспортно-логистична мрежа с хъбове и тилови бази.
В същото време кратките логистични маршрути позволяват на въоръжените сили на РФ бързо да прехвърлят резерви от един сектор в друг, без да се нарушава бойната готовност на фронта. Казано накратко, навсякъде, където се изисква засилване на огневите способности, то може да се организира без изтегляне на войски от друг участък на фронта.
В какво се заключава дадената особеност?
Мрежата от отбранителни линии е „подкрепена“ от мощна групировка стволна и реактивна артилерия и ВКС, както и от хеликоптерите на армейската авиация Ка-52 и щурмовите самолети с бомби ФАБ-250/500, оборудвани с модули за планиране и корекция.
В случай на пробив на група с оборудване на ВСУ в една от огневите линии, авиацията е в състояние да подкрепи сухопътните войски и да действа като „въртележка“: докато хеликоптерите работят по наземни цели, щурмовите самолети и бомбардировачите работят по точките на използване на оръжия, след като ударят целта, хеликоптерите отново влизат в битка и след това ситуацията се повтаря.
В същото време ударите в тила на настъпващата групировка на ВСУ в Орехово и Велика Новосьолка показват, че практически няма нищо, което да прикрие настъплението на ВСУ — системите за ПВО с малък и среден обсег са или изтеглени в дълбокия тил, или се използват много ограничено на предната линия.
В резултат на това в близките тилови райони се унищожава значителен брой старши команден състав, без който управлението се затруднява и в резултат на това се забавя темпото на настъплението.
Какво е «еластична отбрана» и как работи?
Съдейки по динамиката на настъплението, командването на въоръжените сили на Украйна вероятно е разчитало на бърз пробив и превръщането на сражението в маневрено.
За целта бяха планирани поредица от удари по цялата линия на съприкосновение, включително основния и няколко отвличащи вниманието.
На тези удари се противопоставя комбинация от тактиката на т. нар. «еластична отбрана» и артилерийската групировка, подсилена с помощта на наблюдение и корекция на огъня.
Ясно се вижда, че «на земята» Въоръжените сили на РФ и до момента действат със сравнително малки сили, а маневреният елемент (оперативно-тактически резерви) все още не е влязъл в битката.
В Пятихатки в Запорожието или в Нескучний в Южно-Донецкото направление ясно се вижда, че руските войски не се вкопчват във всеки сантиметър от отбранителната линия в случай на пробив на отделни групи от въоръжените сили на Украйна, а при необходимост отстъпват на резервна позиция.
След отстъплението върху противника се стоварва артилерия по установените вече координати, след което следва контраатака и позицията се връща под контрола на Русия. Съдейки по факта, че две седмици след началото на настъплението въоръжените сили на Украйна продължават да търпят загуби от артилерията, техните разузнавателни и контрабатарейни способности са неефективни или недостатъчни.
Какъв е резултатът?
За повече от две седмици от украинското контранастъпление напредване на въоръжените сили на Украйна се регистрира само в сивата зона — тоест в територии, които преди това не са били определени като основни линии на отбрана.
Въоръжените сили на Украйна не успяват да завладеят напълно тези райони — всеки опит за закрепване и разширяване на плацдарма води до артилерийски и въздушни удари от страна на ВС на РФ, след което украинските войски се налага да отстъпят и да се прегрупират за нов удар.
Източник: Военная хроника